RUMSKOMPISEN
Hej. - Sara Matthews.
- Du ska vara i rum 316. Välkommen. - Tack.
- Kass chafför, va. Jag heter Tracy. - Sara.
- Jag hjälper dig. - Okej, tack.
Hej.
Det är toppen. Nej, mamma, hon är inte här än.
Åtminstone fick jag välja min sida av rummet.
Okej, vi hörs vid senare. Jag älskar dig. Hejdå.
Tau Sigma Kappa anordnar en fest. Du måste följa med.
- Förlåt, Tau? - Det är en studentförening. Öl, killar...
- Jag väntar nog på min rumskompis. - Kom igen! Det blir skoj. Vi kommer...
Okej.
- Skål. - Ja, för college!
Såg du den där killen? Han kollar in dig.
Tack. Vi ska ta en paus. Kan nån ge oss några öl!
- Jag ska hämta mera punch. Vill ni ha? - Nej, det är bra.
Jag är så ledsen för det där.
- Är verkligen ledsen. Vänta vart ska du? - Jag känner mig lite yr.
Vi hittar en plats där du kan sitta och så fixar jag en handduk.
- Här har du. - Tack.
- Jag ska ta en öl. Vill du ha en? - Nej, tack. Jag har precis tagit punch.
Det skulle kunna förklara ett par saker. Vi passade på att spetsa punchen.
- Spetsade ni den? - Ja.
- Toppen. - När en tjej har tagit tre glas.
Fyra.
Om vi inte får upp henne till rummet måste vi dras med köksplikt i en vecka.
Jag måste gå på toaletten. Och tvätta av det här.
Planen fungerade inte. Jag antar att den gick snett.
- Vilken plan? - Jag spillde medvetet för att få prata.
- Spillde du medvetet på mig? - Japp.
Sara! Jag tror det är bäst att du kommer hit.
- Ta av den!... - Ånej.
- Är hon din kompis? - Ja.
Ta av den!...
Tracy!
Fan.
- Ja! - Jag har henne...
Bort från henne.
- Ja, vem fångar dig? - Jag antar att det skulle vara jag.
- Ja? Vem tar dig då? - Tydligen, Gud.
- Är allt bra, Kim? - Ja.
- Herregud! - Okej, då kör vi.
- Ska vi ta hissen? - Allt jag tog var punch.
- Tack, Sara. - Har du henne?
Du är den söta trummisen från det där kassa bandet. Du är sexig.
Jag kommer få skäll för att jag hjälper tjejer att lämna en broderskapsfest.
Det är ungefär det motsatta av allt vi står för. Du vet?
God natt.
- Vänta. - Nej, behåll den tills nästa gång.
- Förlåt för köksplikten. - Jag jävlades bara.
- Fan. - Hej.
- Vem är du? - Jag är din rumskompis, Rebecca.
Herregud.
Rebecca?
Hej, Sara.
Du träffade mig igår kväll.
- Just det ja. Börjar med ett R. - Rebecca.
Här, ta de här. Dem hjälper.
Tack.
- Jag kräktes inte på dig, va? - Nej.
Har du målat dem där?
- Coola. - Tack.
Kom igen. Vi drar till bokhandel. Promenaden kommer att hjälpa din skalle.
- Det är för tidigt för min del. - Klockan är 15.00.
Herregud.
- Vad är det. Vad gör du, Jason? - Jag ville bara höra din röst.
- Gör inte såhär sa jag. - Jag måste få prata med dig.
- Du gör det bara svårare. - Sara, jag ville komma ut dit.
Men du gjorde inte det, minns du inte? Det är problemet. Jag måste sluta.
- Det lät inte bra. - Var det din pojkvän?
Mitt ex. Det är komplicerat. Vi skulle gå på college tillsammans.
Vi sökte båda till Brown, men bara jag kom in.
Jag höll fast vid vårt avtal. Och vi båda förband oss att gå på ULA.
Och för några veckor sen, öppnades det en plats vid Brown och...
- Han gjorde inte det? - Jodå.
- Vilken skitstövel. Saknar du honom? - Ibland tror jag det.
Det är svårt att släppa taget. Tro mig, jag vet.
Men du är på college nu. En tjej måste gå vidare.
Herregud.
- Vad är det? - Jag är så avundsjuk.
Jag är en sån klädsnobb. Kan jag lägga lite saker på din sida?
- Inga problem. - Du kan låna vad du vill.
- Vissa av dessa har jag bara sett i Vogue. - Mina föräldrars syn på begränsningar...
...de släpper lös mig med ett platina-kort.
- Är du härifrån? - Ja bara 20 minuters resa.
Det måste vara toppen. Åka hem på helger, gratis tvätt, fria måltider.
- Det kommer inte att hända. - Varför då?
Låt oss bara säga att inget är gratis i mitt hus.
- Vad är det där? - Det är inget. Bara några idéer.
- Vad fina. - Tack.
- Har du nåt emot om jag tittar på dina? - Ja, faktiskt.
Ta det inte personligt. Det är bara min process.
Jag skulle inte vilja att du såg det om det inte var perfekt.
Du, Sara.
Hej. - Tracy och Kim, det här är min rumskompis, Rebecca.
Rebecca. Så formellt. Vad kan vi kalla dig?
- Vad sägs om Reba? - Vad sägs om Becca?...
- Becky blir det. - Japp, Becky.
Jag gillar Rebecca.
Okej.
Jag måste gå, tjejer. Hejdå.
Hejdå.
"Varför ska jag stänga av min BlackBerry och lyssna på den här mannen?"
För att den här klassen...
...kommer att få dig att förstå att du strävar efter att göra nåt betydelsefullt.
Att efterlikna Marc Jacobs liknelse...
...eller Vera Wang, Rick Owens...
...kanske till och med överträffa dem.
Era skapelser betraktas som konstnärligt. Och låt inte nån säga nåt annorlunda.
Resan börjar här, just nu.
Och det är mitt arbete...
...att få er att förstå att var och en av er...
...kan bli konstnärer.
- Professor Roberts? - Ja?
Förlåt att jag stör. Men jag måste börja i din klass.
Jag är ledsen, klassen är full.
En tjej som är sent ute, va? Vad heter du?
Sara Matthews. Jag tog med ett formulär.
Och varför ska jag skriva på din, Sara, när jag har nekat ett dussin andra?
Skulle det vara rättvist mot dem?
Nej, jag antar inte det.
Oroa dig inte. Intro Design, har tre andra grupper.
Det är lugnt. Jag tar det nästa år.
Jag vill vara i din klass. Tack.
Sara.
Du har två saker som jag inte kan undervisa i och det är stil och åtrå.
- Tack. - Det var så lite så.
- Kom inte för sent. - Jag lovar.
- Vem är det där? - Min kompis Irene...
Hon utexaminerades från konsthögskolan härute förra året.
- Är hon konstnär? - Hon har varit konsult åt Marc Jacobs.
"Paris var fantastiskt. ", "Milano i höst." Och nu är hon i Barcelona.
Är ni lediga? Vi går till Seven Grand.
- Hur ska vi komma in? - Vi är sexiga.
- Ska ni med? - Javisst.
Klubbar är inte riktigt min grej.
Vad ska vi ha på oss?
Mina damer!
Från de två herrarna längst bort i baren.
- Skål. - Skål.
- Vi dansar. - Kan jag lägga de här i din väska?
Tack.
Titta den där killen stöter på mig.
- Hej. - Hejsan.
- Hur är läget? - Bra. Vad heter du?
- Adam. - Jag heter Tracy.
Jag tittade på dig där borta vid baren.
Tracy?
- Jäklar, ser du henne? - Ja, jag ser henne. Hon är sexig.
Hallå?
Accepterar du ett betalsamtal från Sara Matthews?
Ja.
- Läcker bil. - Och var är Tracy?
- Jag har ingen aning. - Så länge jag är här...
- Är du hungrig? - Jag är utsvulten.
- Jag också. - Vad bra.
Fattar inte att hon lämnade dig i sticket.
- Tack för att du kom. - Självklart. Jag var uppe.
- Vad ska du ha? - Pannkakor.
Precis vad jag tänkte på.
Ikväll hade Tracy sin chans. Imorgon är du bara min.
Jag vill visa dig storstan på rätt sätt. Och lovar att jag inte kommer överge dig.
- Låter bra. Överrens. - Bra.
De här är dem moderna verken.
De är lite vildare än de äldre grejerna.
De är fina.
Det är Jason igen.
Kom nu, jag vill visa dig nåt.
Det här är min favorit.
Jag älskar hur han fångar hennes personlighet genom ögonen.
Det är som att hon verkligen vill hjälpa en.
Den är fantastisk. Jag älskar den.
Det glädjer mig att du gillade den.
Det är inte allas smak.
- Den var cool. - Har ni inte graffiti i Des Moines?
Ja. "Lana älskar Kevin," "Stacy älskar Robert." Men inget sånt där.
Le.
Kom igen, båda två tillsammans.
Det där är en konstform jag inte fattar. Nålar i min hud. Nej, tack.
Jag har en tatuering.
- Nej, lägg av. - Jo, jag har det.
Det är av min äldre syster. Hon dog när jag var 9 år.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Den här håller henne kvar hos mig.
Jag har alltid velat ha en syster.
Kom nu.
Gissa vem jag lagt till som min nya favoritkonstnär.
Vem då?
Richard Prince.
- Djävulen bär Prada är det din favofilm? - Ja, hur så?
Inget. Det är ingen klassiker alls bara.
Jag vet. Men den handlar om en små- stadstjej som beger sig in i modevärlden.
- Som du. - Ja.
Hej på dig. Titta på dig.
Hej, kattungen.
Hej på dig.
Har du inget halsband, raring?
Häftigt!
Jag trodde nog att du skulle gilla den.
Sara?
Jag vet...
Jag bröt antagligen mot 40 studenthemsregler-
-och jag borde ta den till ett katthem, men jag kan bara inte.
Vad ska vi kalla henne? Det blir vår hemlighet.
Jag har redan gett henne ett namn. Cuddles.
Cuddles.
- Raring. - Är det där mitt halsband?
Förlåt. Jag provade halsbandet bara.
Den har varit min systers.
Du kan låna vad som helst förutom den här.
Det är den enda grej jag har behållit från henne.
Jag är ledsen.
Det är okej. Du visste ju inte.
- Stod du henne nära? - Ja.
Du är den första rumskompis jag har haft sen hon dog...
...så det är lite udda.
På ett bra eller dåligt sätt?
På ett bra.
Varsågod.
Kan du flytta dig, Jake?
- Du ville ha en mocka smoothie, va? - Ja.
Fan.
Det verkar finnas ett mönster som bildas här.
Bara för att jag kysste dig. Beytyder inte det att jag låter dig gå före i kön.
Okej, ikväll, Tau Sigma Kappas män...
...kommer att återuppliva en helig tradition.
En broderskapsfest? Jag vet inte.
Du kommer att vara min ursäkt för att inte gå.
- Kommer jag få min mocka? - Ja.
Kan du ge honom sin mocka? Tack.
- Första dagen. - Okej.
- Vi ses ikväll. - Japp, visst. Okej.
Hejdå...
Hejsan.
Ses vi hos Tau Sigma Kappa ikväll?
- Kim och jag går. - Så du kan fimpa mig igen?
Sara, killen har en Porsche och en badtunna.
Är det din ursäkt?
Lyssna, jag...
Vad jag ville säga är att jag är ledsen. Jag klantade till det.
Förlåt mig? Snälla?
Jag förlåter dig.
Tack.
- Du ser bra ut. - Tack.
Richard Prince har en visning ikväll.
Jag köpte två biljetter, eftersom han är din favoritkonstnär.
Jag har faktiskt en dejt.
Okej.
- Jag kan byta tid. - Det behöver du inte. - Jag vill men på ett villkor.
Den är söt. Vem är designern?
Vem bryr sig? Är du en mäkesslyna?
Jag är bara nyfiken.
Hittade den på en loppmarknad för 20 dollar. Det är en Vintage.
En sak till.
Perfekt.
Jag hoppar in i duschen och sen åker vi.
Fan.
Rebecca.
Jag måste gå den där vägen. Vi ses senare. Ha en bra dag.
Du, Sara.
Lyssna, det är nåt med din rumskamrat.
- Vad menar du? - Hon satt utanför mitt rum i morse.
- Och gjorde vadå? - Väntade på mig.
Jag öppnade min dörr och där satt hon och stirrade på mig som en psykopat.
- Varför skulle hon göra det? - Fråga henne du.
- Jag håller mig borta från henne. - Okej. Jag måste gå.
Tvärtemot vad många anser...
...sitter skönheten inte i betraktarens öga.
Den finns i händerna på designern.
Titta på dem här två alternativen, vilken är bäst?
Finns det ett rätt eller fel inom mode?
Berätta skillnaden mellan mode och stil för mig?
Miss Matthews?
Mode bleknar, men stil är för evigt.
Yves Saint Laurent. Precis.
Du kan inte köpa stil för alla världens pengar.
Men pengarna kan ge dig en bra stilist.
Touché.
Hej.
Hejsan. Tack.
- Hur visste du när min klass slutade? - Jag är din rumskompis.
Tracy sa att du skrämde henne.
- Vad säger du? - Ja.
Nej. Det var mera som att hon skrämde mig.
Hon sprang till toaletten som om hon tänkte spy. Hon nästan slog omkull mig.
Tjejen gillar att festa. Jag skulle inte oroa mig för det.
Jag måste gå och träffa Irene. Tack igen för kaffet.
- Sara! - Hej.
- Irene! - Äntligen!
- Sitt ner... - Okej.
Jag vill så gärna vara du när jag växer upp.
- Helvete, jag vill vara mig med... - Irene. Är du klar?
Strax. Din pappa lämnar ännu medelanden åt mig. 4 denna veckan.
Jag hoppas du sa att jag stänger biblioteket varje kväll.
Jag har inte sett dig sa jag. För vad jag vet kan du ju vara en knarkhora nu.
- Perfekt. - Okej, du är klar.
- Tack för att du kom. - Självklart. Jag ville inte missa det.
Jag har inte sett till dig så mycket. Sen du spolade middagen med mig.
- Förlåt. - Visst.
Jag tänkte vi kanske kunde ha middag ikväll?
Jag studerar, och...
Jag förstår.
- Sida 3. - Det går trögt.
Precis.
Okej. Vi drar.
- Okej. - Vi sticker fort innan jag ändrar mig.
För helvete.
Vad sägs om att tända lamporna?
Hallå.
Jag vet att det är du.
Hynda.
Dåre.
Vill du veta vad jag tycker?
Jag tycker du är en värdelös, liten "hålla igång festen hora."
Och att du har dåligt inflytande på henne.
- Berättar du för nån så dödar jag dig. - Okej.
Okej.
Snygg navelring.
Hej, det är Sara. Lämna ett meddelande.
Tack för att du hjälper mig att inte plugga.
Ja, när som helst.
Var har du varit?
- Hej. - Jag har ringt och ringt.
- Rebecca, det är Stephen. - Jag ska lägga mig nu.
Vad skönt att det är bra med dig.
- Har du utegångsförbud? - Nej.
Jag antar att hon har rätt. Jag borde ha ringt.
God natt.
- Vi ses senare. - Sara.
Igår kväll var jag bara orolig för dig.
Du behöver inte oroa dig för mig. Jag kan ta hand om mig själv.
- Vi är vänner, va? - Japp.
- Jag är redan hennes bästa vän. - Det är sorgligt.
Sluta.
Kanske hon verkligen gillar dig.
- Du vet vad jag menar? - Nej, det gör jag inte.
- Det tror jag att du vet. - Du är en idiot.
Tack.
Stephen.
Tracy...
Hallå.
- Jag hörde att du byte elevhem. - Ja.
Till Conrad Hall, de verkar ha en bättre stämning där.
- Vi borde träffas. Ta en matbit. - Sara.
- Hejsan. - Tracy.
- Vad handlade det om? - Jag vet inte. Hon gick iväg.
Hon har alltid varit en knasboll.
- Det är ingen fantastisk utsikt. - Nej, men den är okej.
Ja, en sexa på en 10-poängskala.
- Jag ger den en fyra. - En 4?
Det är ett kritisk betyg av en utsickt.
- Och? - Och?
Borde vi gå hem?
Ja, det borde vi. Men frågan är?
Till mitt eller ditt?
- Okej. - Ja, och vi ska slå vad.
- Okej då. - Okej. A, vi går till ditt.
B, du tar mig hem...
...till min säng och min rumskompis.
Vad är vadet?
Det här är ett ganska dumt vad.
- Varför gick du med på det? - Tydligen är jag en ganska dum kille.
Rör inte marken.
Rör inte med dina fötter.
Okej, du vinner.
- Och... - Vi går hem till dig.
Och...
- Vänta ett ögonblick. - Vad menar du?
- Ger du mig 30 sekunder? - Skojar du?
- Nej, inte alls. - 30 sekunder. Tack.
Nästa framme.
Jag måste börja att ta av mig kläderna här ute.
Javisst.
- Där åkte min blus. - Jag tror dig inte.
- Där åkte mina jeans. - Det är min del. Sluta.
Vad står på tur? Toppen eller där nere?
Jag kommer att få dig strippa igen.
Jag visste att du inte hade...
...modet till det.
Du svarade, Sara?
Sara?
Sara. Det är Jason.
Kan vi prata...
...om oss?
Sara?
Jag saknar dig.
Gör du? - Ja.
Jag saknar att smeka dig.
- Saknar du att smeka mig? - Ja.
Bevisa det.
Jason.
Jag saknar dig så mycket.
- Ring mig aldrig igen. - Vad menar du?
- Ring mig aldrig igen. - Vänta, Sara, vad menar du? Jag...
God morgon.
- Hej. Du är uppe tidigt. - Japp.
Förlåt att jag inte ringde. Jag glömde min mobil här.
- Inga problem. - Hallå, Cuddles. Hej, kattungen.
Vill du ha frukost? Ånej.
- Är det här din katt? - Kanske.
- Hon är söt. - Tack.
Och om du behåller henne, förlorar jag jobbet.
- Förstår vi varandra? - Ja.
- Kom in. Vilken tid det tog? - Jag gick.
- Det gjorde du inte. - Jodå. Taxi är för dyrt.
Du kan inte bara springa runt i L.A. själv.
Det här är inte Des Moines. Stan är full av galningar.
- Vi gör oss en drink sen går vi. - Hallå?
Ja, det är en bra idé. Vänta.
- Irene, gillar du katter? - Ja. Hur så?
- Vi måste bli av med en. - Jag reser för mycket.
- Den skulle svälta ihjäl. - Nej, hon kan inte ha den.
Jag är hemma, när jag är hemma. Hejdå. Det är okej.
- Vem var det? - Rumsvänen hon kan vara överbeskyddad.
Var är den? Du sa att du hade en överraskning till mig?
Just det.
Jag rensade min garderob och...
...jag har inte använt dessa det senaste halvåret.
- Skämtar du. Allihopa? - Det finns flera kläder.
- Ånej. - Vad är det?
Garderobsutrymmet räcker inte, och Rebecca har tagit halva min sida.
Flytta in hos mig.
- Allvarligt? - Det är stort och jag är aldrig hemma.
Spola din rumskompis och bo här. Dessutom kan du ha husdjur här.
- Jag ska prata med henne om det. - Utmärkt.
Irene gillar verkligen tjejer. Har hon alltid gjort det.
Synd att hon inte kunde ta hand om Cuddles, va?
- Det kanske inte blir ett problem. - Säger du det?
Hon föreslog att jag skulle flytta in hos henne.
- Vill du flytta? - Nej, jag...
Jag gillar att bo här med dig.
Jag skulle fortfarande tekniskt bo här, så du behöver ingen annan rumskamrat.
Hennes ställe är stort.
Du får mer än gärna använda det extra utrymmet då.
Jag vill inte ha mera utrymme, jag vill...
Det är bara nåt att tänka på.
Ingenting är inristat i sten.
Plus att vi skulle kunna behålla, Cuddles.
Tänkte att jag skulle stanna här över Thanksgiving. Och träffa er till jul.
Mamma? Jag är överröstad just nu. Kan jag ringa tillbaka? Okej. Hejdå.
Känner du hur trevligt och varmt det är därinne?
Herregud. Vad står på?
- Cuddles smet ut. - Vad säger du?
Jag tog med henne för att tvätta, hon var i korgen-
-och hon stack iväg. Jag gick efter henne men...
Jag är ledsen.
Jag går och letar reda på henne.
Kanske är det karman. Vi fick inte behålla henne ändå.
- Det är mitt fel. - Det var en olyckshändelse.
Bara väldigt stressigt.
Är det nåt annat som är på tok?
Mina föräldrar vill att jag ska komma hem på Thanksgiving.
- Och du vill inte gå? - Emily dog 2 dagar före Thanksgiving.
Det har inte alltid varit den festligaste helgen hos Matthews.
Jag vet att jag borde vara där, men...
...det är som att det finns ett spöke vid bordet.
Och...
Du kan följa med mig hem.
Tillbringa Thanksgiving hos mig.
- Dina föräldrar har inte nåt emot det? - Snälla gör det.
Stephen bad mig också att stanna...
...men tack ska du ha.
Designprovet ska var inlämnat på fredag.
Kom ihåg nu folk, enkelhet. Vem är grundaren av vår bransch?
Eve. När hon räckte över ett fikonlöv åt Adam.
Ha en bra dag.
- Sara. - Ja?
- Kan vi träffas på mitt kontor? - Visst.
Jag älskar risken i ditt arbete. Den är bisarr och skarp.
Jag gillar att allt detta som mörka nischer är med...
...oskyldigt yttre. Den sammanställning är fantastiskt.
- Tack. - Och jag menar stilen.
Den förändras så snabbt i modevärlden.
Du har din speciella form och teknik.
Vilket gör det så fantastisk och spännande.
Det är därför jag åker till modeveckan varje år i Paris.
Att fånga upp vad som är färskt och fantastiskt och... Vad mera?
Spännande.
- Vi erkänner det "att gå på festerna." - Visst.
Budgeten tillåter mig att ta med en assistent varje år.
Vanligtvis är det en äldre, men inte alltid.
Det finns massor av talanger i den här klassen men...
...de bästa designerna pressar gränserna för vad som är acceptabelt.
De tar chanser.
- Jag skall gå. - Okej. Bra möte.
Erbjudandet finns fortfarande kvar, Sara. Ditt livs chans.
- Vad står på? - Min design-professor kysste mig.
- Mår du bra? - Och jag tror skitstöveln är gift.
- Ska du berätta för Stephen? - Nej, det orsakar bara problem.
Jag finns här för dig.
- Jag vet. - Tack för att du berättar för mig.
- Vad kan jag göra? - Inget.
- Professor Roberts? - Det stämmer.
- Jag är glad att du ännu är kvar. - Ja, jag var på väg att gå.
- Du är inte nån av mina elever. - Nej, inte än.
Det är därför jag är här.
- Jag har hamnat i psykos. - Hur kommer det sig?
Jag är uttråkad.
Jag är verkligen ledsen, men jag vet inte om jag kan hjälpa dig.
Imorgon är sista dan man kan avbryta en kurs.
Om jag inte lägger till en ny. Så kommer jag få låga kurspoäng.
Pappa kommer inte att ta det så bra.
Han kanske till och med drar in betalningen...
...vilket betyder att du avgör min framtid.
Jag tar verkligen inte...
Det är inte min policy att ta in studenter mitten av terminen.
Liknar jag vilken student som helst?
- Din fru är väldigt vacker. - Det är min ex-fru.
Jag måste ställa några frågor först.
- Fråga mig vad som helst. - Har du erfarenhet av att designa?
- Inga alls. - Vad kan du om kläder?
- Bara en sak. - Och vad är det?
Jag ser bättre ut utan dem än när jag har dem på mig.
Jag tror att vi kan uppnå nåt här.
- Berätta så gör jag vad som helst. - Kyss mig.
- Vad säger du? - Jag sa kyss mig.
Professor Roberts, du gör mig illa.
Din lilla retsticka.
Bort med dig! Lägg av! Sluta!
- Tyst med dig! - Nej!
Släpp mig! Sluta! Lämna mig ifred! Du gör mig illa.
- Tyst. Håll käften? - Jag sa nej.
- Håll mun din lilla slyna... - Sylvester, sluta! Nej!
- Tyst! - Släpp mig! Nej! Jag sa nej!
- Vad i... - Sluta!
- Berätta så gör jag vad du vill. - Kyss mig.
- Vad? - Jag sa kyss mig.
Vad vill du?
- Professor Roberts, du gör illa mig. - Ge mig den där!
Du måste inte göra såhär...
Vad vill du? Okej, kom igen.
- Jag betalar för den. - Ja, det ska du.
Kom in.
Kom in. Hallå.
Ta era platser. Välkommna.
Jag heter Professor Jacobs och kommer att ta över klassen resten av terminen...
De kallar det tjänstledighet, men jag har hört att...
...nån skickade en inspelning där han stötte på en elev.
- Herregud. - Ja, jag vet.
Det är väl det man kallar för att man måste stå för sina handlingar.
- Hej, Sara. - Hej, Jake.
Okej, jag har fattat ett beslut.
- Är du redo? - Låt höra.
- Jag lägger ner bandet. - Varför då?
Det är slöseri med tid och vi suger.
- Håller inte med, varför säger du så? - Låt mig få tänka över det här.
De enda ställerna som vi kan bli bokade på...
...är i mitt studenthus och min flickväns kaffebar. Det är inte bra.
- Sa du precis "min flickvän"? - Du hörde mig.
Tror du att det blir kul att stanna här över Thanksgiving?
Ja, middag på studenthuset, fotbolls- matcher, och alltid pinsam homohumor.
- Det låter skitkul. - Det är mycket trevlig.
Lite pinsamt ibland, men...
Rebecca. Herregud. Vad har hänt?
- Vad hände? - Jag letade efter, Cuddles.
En man drog in mig i en gränd. Och han...
Jag kom undan, dock.
Herregud.
Det är inte djupt, tack och lov. Du borde gå till doktorn.
- Nej. - Du behöver det, Rebecca.
- Och sen polisen. - Nej, jag kan inte.
Du ringer annars gör jag det. En psykopat finns i området.
- Jag såg honom inte ens. - Det spelar ingen roll.
- Du måste ändå prata med polisen. - Jag ville bara att du skulle veta det.
Berätta inte, snälla.
Okej. Jag ska inte berätta för dem.
- Låt mig hjälpa dig. - Är du arg på mig?
Varför skulle jag vara arg på dig?
Förlåt igen för att jag inte kan stanna, men Rebecca...
Nej, jag fattar. Jag fattar.
Jag hånglar med min kudde och låtsas att det är du ändå...
Säg bara att du kommer sakna mig.
Jag kommer sakna dig.
Jag kommer sakna dig också.
Jag har inte hört nåt från Jason på flera veckor.
- Det är konstigt att han slutade ringa. - Det var väl det du ville, eller hur?
Ja.
Ja, jag antar att det var det.
Är det här ditt hem?
Det här är mina föräldrars hus. Det var aldrig ett hem när jag bodde här.
Hallå?
Är nån här?
Hej, Rebecca.
- Hej. - Hejsan, raring.
- Vad har hänt? - Mamma, sluta. Inget.
- Vad menar du med att det inte är nåt? - Låt det vara.
- Vi trodde inte att du skulle hinna. - Varför skulle jag inte göra det?
Och vem är du?
- Jag heter Sara. - Sara är min rumskompis.
- Jag heter Jeff. - Trevligt att träffas.
- Välkommen, jag är Alison. - Tack.
Kom nu, så ska jag visa dig mitt rum.
Berättade du inte för dem att vi skulle komma?
De behöver inte veta det.
- Fint rum. - Jag antar det.
- Vem är hon? - Det är bara nåt highschool arbete.
Det har inte blivit av att ta ner tavlan ännu.
Jag hoppas att du inte är vegetarian, Sara.
Nej, inte alls.
- Rebecca är en fantastiskt rumskompis. - Det var trevligt att höra.
Jag är säker på att hon gillar dig för hon har aldrig tagit hem nån tidigare.
Vad är det? Som förälder, oroar man sig.
Man skyddar sin dotter hela hennes liv sen ger hon sig iväg på college.
Och hon får klara sig själv. Man vet aldrig vem hon kommer vara oskyddad för.
Sara, vi kommer att göra i ordning ett fint rum åt dig.
- Hon stannar i mitt rum. - Eller hur? - Okej.
Strålande.
- Pappa. - Bec. Du skrämde mig.
Varför är du uppe så sent?
- Hur mår du? - Bra.
Mina betyg är bra.
- Det är inte så jag menade. - Jag skaffar mig vänner.
Titta på mig ett ögonblick, Rebecca.
- Vi är solta över dig. - Jag vet.
Jag går raka vägen till sängen nu.
Hej.
- Vad har du för dig? - Rebecca ska visa mig hennes stamställen.
- Fantasktiskt. - Japp.
- Rebecca mår bra. - Det gör hon.
Tar hon sin medicin?
Sin medicin?
Ni tjejer får ha det så trevligt.
Kom nu.
Är allt bra?
Ja.
Det är bara...
Trevligt att få se vart du kommer ifrån.
Kom nu.
- Det här är det bästa. - Det luktar riktigt gott.
Jag brukade komma hit, varje dag.
- Det är Rebecca. - Stanna här ute.
Känner du dem?
Det blir $5,57.
Det är flickan från dina teckningar.
- Rebecca? - Vi går.
Hej, Maria.
- Hejsan. - Jag ville presentera dig för Sara.
Min rumskompis.
- Hej. - Hejsan.
Kanske vi ska gå.
Rebecca.
Vi var aldrig vänner.
Kom nu, vi går.
Vad bra. Irene är tillbaka i stan.
- Vad det en bra löprunda? - Det var toppen.
- Jag går till studion. - Okej, vi ses senare.
Sitt inte uppe och vänta. Jag känner mig inspirerad.
Jag glömde mitt block.
Hej då.
- Hej. - Herregud.
Hej.
- Mår du bra? - Ja.
- Vad är det här? - Det måste jag ta reda på.
Hej.
Kan jag hjälpa dig?
Nej. Jag klarar mig.
Jag gör bara mitt jobb.
- Jag är färdig. - Du har nåt litet...
- Vad fan? - Förlåt, Rick.
Raring, det är okej. Ingen skada skedd...
Förlåt mig igen, Rick.
Din bortskämda slyna.
Ta det lugnt.
Kom igen!
Fegis.
Det står att Zyprexa används för att behandla symtom vid psykotiska tillstånd-
-som schizofreni och bipolär sjukdom.
Jag trodde bara att hon var konstig.
Kanske det här är en refill. Hon kanske har tagit dem hela tiden.
Jag tror aldrig att hon nånsin har tagit dem.
Jag tror det är dags att flytta in hos Irene.
Ja.
Förlåt att jag stirrar...
...men du är verkligen vacker.
Du är också vacker.
Du har stora läppar. Vilken sort är det där?
Kanel. Koffeinberikad.
En tjej vet aldrig hur sent hon kommer att festa.
Kan jag få prova?
Du har rätt. Det är kanel.
Jag skulle bjuda dig till mitt ställe, men jag har en rumskamrat.
Jag bor bara några kvarter bort...
...och jag har ingen.
Vad väntar vi på?
Det är Irene. Lämna ett meddelande.
Hej.
- Var höll du hus hela kvällen? - Jag var i studion.
Jag blev inspirerad, och...
Jag glömde bort tiden.
- Rebecca. - Jag vill ha en tatuering.
- Vad säger du? - En tatuering. Följer du med mig?
Snälla? Jag tror inte att jag klarar det utan dig.
Okej.
Jag vet vad jag vill ha.
- Jag väntar här. - Okej.
Då var det klart.
Få se på den.
Du kan tänka på mig som din syster.
Vad är det?
Kalla mig Emily om du vill.
Sara?
- Är det allt du tar med? - Jag hämtar resten när Irene är hemma.
- Var är ditt halsband? - Jag kan inte hitta det. Det är lugnt.
- Sara. - Jag vill inte gå tillbaka dit, Stephen.
Jag går och letar efter det.
Har du sett Saras halsband?
- Vad har jag gjort? - Hon behöver bara gå vidare. Du vet?
Med dig?
Om du hittar halsbandet, berätta då för mig. Okej?
Du gör det bara.
Ha en bra dag.
Vi borde ringa nån. Som dekanen eller minst din borådgivare.
Och berätta för dem vadå? Hon har inte gjort mig nåt.
Hennes egna föräldrar är rädda för henne.
- Hon skrämde skiten ur mig. - Är de här rena eller smutsiga?
Nånstans mittemellan, kanske.
- Tog du med den här? - Nej, jag tror inte det.
Är det inte din?
Det räcker. Jag återlämnar den här, och du måste göra nåt åt saken.
Nej, jag vill inte att du går tillbaka dit.
Det är Sara. Lämna ett meddelande.
Hej, Sara. Det är Jason.
Jag står framför ditt studenthem. Jag anlände precis med flyget.
Jag finns på Rosewell Hotel, rum 210. Ring mig, okej?
Jag går till biblioteket.
- Jag kan följa dig. - Det är lugnt, okej.
- Är du säker? - Jepp.
Festen börjar 22.00. Jag hörde att ett bra band spelar där.
- Sa du inte att de sög. - De har blivit bättre.
- Trummisen är visst sexig. - Det är han.
Men jag ligger med hans tjej.
Vi ses senare.
Sara?
Vad är det?
Sara?
Fick du mitt röstmeddelande?
- Jag är glad att du kom. - Det känns skönt.
Vänd på dig.
Blunda.
Jag har saknat din doft.
Jag älskar dig så mycket.
Hon älskar inte dig.
JAG BEHÖVER DIG ÖGONBLICKLIGEN
Det är jag. Irene behöver mig och hon svarar inte på sin mobil.
Och jag är verkligen orolig. Kan vi ses där? 524 South Grand. Okej, hejdå.
Irene?
Sara...
- Vad gör du? - Sitt ner och håll käften.
Lyssna på mig.
Allt jag ville var att vara din vän.
- Jag är din vän, Rebecca. - Nej, det är du inte.
Vi är här för att du svek mig.
- Jag är din vän, Rebecca. - Sluta! Sluta säg saker du inte menar!
Jag skyddade dig mot den där horan Tracy. Och den där otäcka lilla kattungen.
Och den där knölen professorn.
Även den där förloraren din ex-pojkvän!
- Vad gjorde du med honom? - Jag gjorde mig av med dem för din skull.
Och hur tackar du mig? Genom att lämna mig.
Förlåt mig, Rebecca.
Okej?
Förlåt. Jag är så ledsen. Av hela mitt hjärta.
Förlåt mig.
Jag förlåter dig.
- Okej. - Nu kan vi starta om från början.
Precis som första dagen.
Bara vi två tillsammans. För-
- jag vill bara att du ska ha en bästis. - Nej! Nej! Nej!
- Rebecca, gör det inte! - Ligg still, slyna.
Håll dig borta! Kom inte närmare.
- Sluta nu! - Irene?
Förlåt. Jag är så ledsen.
Sara.
Sara! Sara!
- Irene! - Sara, nej!
- Sara! Sara! Sara, nej! Sara! - Fan!
- Brandstegen! - Jag vill brara vara din vän!
Gå till fönstret.
- Fan! - Nej, Sara!
Sara! Öppna den, snälla!
Jag når den inte! Den är för långt borta!
- Sara, stick! Ut med dig! - Sara!
- Herregud. Stegen är för långt borta.
Allt ordnar sig!
Sara!
Hjälp mig!
Hjälp!
Herregud!
- Kom igen... - Dra upp mig!
- Ge mig din hand. - Dra in mig!
Sara! Se upp!
Herregud!
Sara!
Kom nu.
Stephen...
Jag svär...
- ...jag skjuter dig, Rebecca. - Det kommer du inte att göra.
Du var aldrig min vän.
- Välkommen tillbaka. - Hej.
Du kan flytta in hos mig om du vill.
Jag vill nog inte ha en rumsvän på ett tag.
- Middag ikväll? - Absolut.
Före du går vill du hjälpa mig med en sak?
Ge dig iväg.
Vi ses senare.
Svensk text: Djmange
www.SweSUB.NU - Texter för rumskompisar!